PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Jiný svět.
Jiný čas.
Jiný věk.
Tra...
nádherná planeta obíhající tři slunce.
A v jejím středu Krystal pravdy,
srdce Tra a zdroj všeho života.
Už od zrození planety Ogra krystal chránila...
neboť věděla, že krystal všechny bytosti na Tra spojuje.
Ale jejímu srdci byli ze všech nejbližší Gelflingové.
Sedm rodů Gelflingů nazývá Tra svým domovem.
Od hrdého rodu Vapranů v horském městě Harar...
nejvzdělanějšího rodu Gelflingů...
který nad Sedmi rody vládne...
přes divoký rod Stounwudů...
kteří žijí v Nekonečném lese...
a jsou proslulí svou udatností v boji.
Až po jemný rod Grotnů...
kteří žijí hluboko pod zemí...
v dokonalé harmonii s celou Tra...
a na které svět nahoře zcela zapomněl.
Celá tisíciletí bylo vše na Tra v dokonalé rovnováze.
Ale pak přišly nové bytosti,
které nepocházely z Tra.
Skeksiové.
Okouzlili Ogru příběhy o vesmíru
a postavili pro ni planetostroj...
aby mohla objevovat tajemství kosmu sama.
A tak Ogra obrátila své oko ke hvězdám...
a svěřila Krystal pravdy...
Skeksiům.
Uteklo už téměř tisíc let od doby,
kdy se Skeksiové prohlásili za vládce Tra.
Jako už tolikrát nastal čas,
kdy se Skeksiové tajně shromáždí...
zatímco přichází další svítání...
aby ukradli život z krystalu, který přísahali ochraňovat.
Tak se mohou znovu naplnit.
Podvést smrt.
Tím, že spoutají moc svého pokladu.
Své kořisti.
Svého vězně.
Temného krystalu.
Krystal nás zase zklamal.
A co jsi čekal?
Včera nic, předevčírem nic.
Proč? Proč se to děje?
Jen se na ten krystal podívejte! Vzali jsme si příliš!
Je to nenasytnost!
Naprostá nenasytnost!
Ubožáci!
Mluvíte jako vyděšení Podlingové.
Ale císaři, jestli krystal nebude dávat,
tak zemřeme.
Zemřeme!
Nikdy!
Nemáme se čeho bát.
Řešení už má Alchymista na dosah.
Nebo snad ne?
Náš mocný císař mluví pravdu.
Pilně pracuji na této otravné nepříjemnosti, ano.
Trpělivost. Jsme vládci krystalu.
Vládneme už celý věk a budeme vládnout po všechny věky věků.
- My jsme věční! - Ano.
- Věční. - Věční.
Teď jděte.
Císař je moudrý.
Císaři.
- Císaři! - Ano? Co?
Nechci zpochybňovat vaši moudrost,
ale víte, že jsem řešení nenašel.
Krystal je srdcem Tra.
Jsou jedno a totéž.
Ale čím víc z něj bereme, tím méně dává.
Naše přežití je v sázce!
Tak najdi řešení.
Samozřejmě, císaři. Odpusťte.
Nevybudoval jsem říši,
jen abych se díval, jak se obrátí v prach.
Já odpověď najdu, císaři. Uvidíte!
Já vás nezklamu!
Gelflingové o zločinech Skeksiů nemají ani tušení.
Pravda musí vyjít na světlo.
Ohně vzpoury musí být zažehnuty.
A nová doba musí začít.
Krystal pravdy byl otráven.
A tato otrava se šíří skrze Tra
i do bytostí na ní.
Dokonce i do těch, které jsou zamčené v klecích Skeksiů...
jako vězni...
až dodnes.
(Mluví podlingštinou)
- Rian! - Takže...
zase vás zdravím.
(Mluví podlingšitnou)
Klid, přátelé.
Je mou povinností strážce hradu zajistit pánům bezpečí.
Jak poznám, že v tom není jed?
- Je jen jeden způsob, jak to zjistit. - Ne!
Pánům by jistě nevadilo, kdyby se jich pár ztratilo.
Koneckonců Skeksiové jsou velkorysí.
A musíte uznat,
že tohle vypadá chutně.
Hej.
Nic jsem nevzala. Vidíte?
- Nemusíš hned nadávat. - Miro, utíkej!
Díky!
- Uvidíme se zítra! - Honem odsud!
Vidělas, jak se ti Podlingové tvářili?
Je to až moc snadné. Oni se snad nepoučí.
- Závod do Strážnice! - Poražený je plochonohá nebry!
Jsem první.
Ahojky!
Tady jsi. Bála jsem se, že jsi zabloudil.
- Tys podváděla. - Zase jsem vyhrála.
Vyhrálas proto, že máš křídla.
Samozřejmě. Jsem holka.
A ty jsi plochonohá nebry.
Pamatuješ, jak jsme sem přišli poprvé?
To se nedá zapomenout.
Ukaž.
Myslíš tím, že se chceš zasnít?
Ano! Tedy...
pokud chceš ty.
- No, ano, pokud chceš i ty. - Ano.
- Já se chci zasnít. - Dobře.
Já taky.
Pamatuju si všechno, co se tu noc stalo.
Byl jsem tak nervózní.
To jsem poznala.
Zkusil jsem každý svůj trik a snažil se udělat dojem.
To ses rozhodně snažil.
Byl jsem nesoustředěný. Myslel jsem jen na to, že tě chci políbit.
A já už nevydržela čekat.
Tak jsem políbila já tebe.
- Miro! - Počkat, co...
Musel se proplížit.
Ani aratimský voják by se do hradu neodvážil.
- Tak tenhle ano! - Pak to musíme říct kapitánovi. Pojď!
Pamatujte svou přísahu.
Chráníme vládce.
Vládcové chrání krystal.
Když v tom úkolu selže jeden z nás, selžeme všichni!
Při krystalu!
Na místa!
Další rok.
Další úděsná jízda kočárem do Hararu.
Další nekonečný obřad placení desátků.
Já si hlavní město Gelflingů užívám.
Myslím, že má určitý páchnoucí šarm.
Ten horský vzduch mi nedělá dobře na vředy.
Četl jsem o grotnovském lektvaru, který by ti mohl ulevit.
To je k ničemu.
Vždycky se mi zas vrátí.
Vždycky!
Jejda.
- Přiveďte armaligy! - Tenhle byl dlouhý.
Tak pohyb!
Zajistěte toho zeměkráče!
- Naložte zbraně! - Utáhněte postroj!
- Kapitáne! - Musíme s vámi mluvit.
To počká.
Plány se změnily. Teď doprovodím pány do Hararu osobně.
Ty odjíždíš?
To musí někdo mezitím vést stráž!
Ano. Gelfling, který vynikal ve všech cvičeních.
Gelfling, který strávil celý život na hradě.
Gelfling, který respektuje tradici.
Proto jsem si vybral Tolina.
Tolina?
Vážně?
Já jsem připravený!
Je to práce pro vojáka,
ne pro děti, které kradou lahůdky, když mají být na hlídce.
Žalobníčci!
- Jen jsme se bavili. - Ty nic jiného ani neděláš.
Možná jednoho dne dokážeš, že jsi hoden mého místa.
- Ale otče... - Kapitáne!
Ano, kapitáne.
Kde to vázne?
Druhý bratr je už v zenitu.
Vyjeďme konečně!
Ano. Do sedel!
Kapitáne Ordone, prosím. Než vyjedete...
- Viděli jsme... - Co jste viděli? Tak rychle.
Pokračuj. Řekni mu to, Riane.
To počká.
Šťastnou cestu, pane.
Pamatuj na přísahu.
Připravte kapitánova zeměkráče!
Páni mají být v Hararu do západu sluncí.
Jedeme!
Uhni! Nepřekážej! No tak!
Mrzí mě to.
To nevadí.
Proč jsi mu neřekl o tom pavoukovi?
Už od narození
musím poslouchat příběhy o otci.
Ordon, hrdina z Kamene v Lese.
Ordon, zabiják pavouků?
Myslím, že je čas,
aby můj otec musel vyslechnout pár příběhů o svém synovi.
Chceš jít lovit pavouky?
Jak jinak dokážu velkému Ordonovi, že jsem schopný?
Ztište se.
Chceš se přidat?
Samozřejmě. Ale budeme potřebovat pomoc.
Už jste je jedli? Jsou vynikající.
Gurdžin.
Jistě.
- Jak se dnes má můj nejlepší přítel? - Co? Co chcete?
HARAR
Kde jen ta kniha může být?
Musí tu někde být.
Tamhle je!
Ne, to není ona. Jen chviličku, princezno!
Zde jsou ty ostatní, co jste si přála, princezno.
Děkuji.
Našel jste Grilův lexikon astrografie Řádu nižší služby?
Vrátím se.
Děkuji!
Co to děláš? Ne! Nesahej na to! Nedělej to!
Princezno Tavro.
Ano, raději uteč, stvoření.
- Tady jsi, sestřičko. - Tavro. Pojď se podívat.
To je Matka Ogra.
A našla jsem pár věcí o močálných kořenech.
Tohle tě nadchne.
Věděla jsi, že tagnut způsobuje záchvat říhání?
Mám pro tebe novinu, Breo.
Přesvědčila jsem matku, aby tě pustila na obřad placení desátků.
- Teď se bavíš na můj účet. - Víš, že se nikdy nebavím.
To je fantastické! Budu moct mluvit s nějakým Skeksiem?
- Mám spoustu otázek! - Vládcové nemají rádi otázky.
Proč nemají rádi otázky? Jak jinak se něco naučíme?
Teď mám ještě víc otázek.
Breo, tentokrát mě neztrapni.
Neztrapním. Slibuji.
Máš na obličeji tolik inkoustu.
Teď pojď se mnou. Nesmíme se zpozdit.
Možná aspoň jednu otázku.
Daleko od záře bratří oslnivé...
JESKYNĚ GROTU
...pod přikrývkou noci dlouhé...
Grotnové v temnotě hlubin pracují,
tam, kde zářící mech
a havětníci dlí.
Podívej! Dýt!
Ahoj, rodinko!
Dýt!
Ahoj, nurloci! Je čas krmení!
Uvidíme se zítra! A nezapomeňte se podělit!
Slyším tě, děťátko.
Ahoj.
Máš hlad?
Hele, trocha lahodného mechu.
Tady máš.
Nejez tak rychle. Jídlo musíš požvýkat.
Co to do tebe vjelo?
Nemám se vrátit, až ti bude líp?
Moje křídlo!
- Podívej se na to. Jdi! - S dovolením. Pardon.
Musíme si pospíšit. Matka nás chce mít po boku...
až dorazí Skeksiové.
Jsou tady!
Přijdeme pozdě. Pokud se nedostaneme k...
Breo?
Breo!
S dovolením. Promiňte, prosím.
- Už jedou! - Už jsou tu!
- Prosím, promiňte mi. - Pozor na cestu, dítě!
Omlouvám se.
S dovolením. Pardon. Děkuji. Jestli smím...
S dovolením.
S dovolením!
Proč jsme zastavili? Co to má zna...
Dávej pozor, Gelflingu.
Malým věcem se stává, že na ně šlápnou...
velké věci.
Můj pane, nemusíte se ničím zatěžovat.
Doprovodím to děvče domů.
Tamhle. Vidíš to?
Princezna?
- Jak galantní! - To je Brea.
- Ta malá! - Princezna je v bezpečí!
Princezna?
Ano, pane.
Jsem Brea, nejmladší dcera Všemudry.
Opravdu jste princezna.
Vaše matka nám velmi dobře slouží.
Musíte nám dovolit odvézt vás k citadele.
Bude nám potěšením.
Děkuji vám, můj pane, ale...
Trvám na tom. Nastupte si!
Nastupte.
- Ta má štěstí! - Nastupuje si.
Jet s vládci! Podívejte se na to.
Vyrazíme tedy! Není času nazmar!
Podívej, skekLek. Máme v kočáře princeznu.
Nejsem správná princezna, pane.
Ne jako moje sestry. Tavra je skvělá válečnice
a Seladon je nejstarší.
- Jednou bude Všemudrou ona. - Bla, bla! Pokračujte!
Co to máte na tváři?
Inkoust, pane.
Mám deník, kam píšu vše, co se dozvím.
Takže umíte číst.
Ach, to je báječné!
Slyšela jsi to, skekLek?
Ona umí číst a psát.
Já jsem taky znalcem psaného slova.
Já jsem Archivář.
Četla jsem o vás všechno!
Máte na starost Velkou knihovnu v Křišťálovém hradě!
Vidím, že jste studovala.
- Je to opravdu velká knihovna? - Neznalé dítě!
Je nekonečná.
Mám tam tlusté svazky staré tisíc let.
Můžu ji navštívit?
Ne!
Ta znalost je zakázaná.
Ale... proč?
Vidíte tuhle tvář?
Kdysi to byla krásná tvář.
Ale pak přišly...
znalosti.
Ticho! Takové hlouposti!
Ty jsi nikdy nebyla krásná!
Vzpomínám si na to.
Nikdy.
- Kde je Brea? - No...
Strážci krystalu!
To se podívejme. Tamhle je.
Všemudra vypadá podrážděně.
Nebojte, já se u ní za vás přimluvím.
Co?
Děkuji.
Teď utíkejte, princezno.
Pryč.
Matko.
- Takže mě neztrapníš? - Tentokrát to nebyla moje vina.
Ticho.
Ctihodní vládcové...
vítejte v Hararu, domově Vapranů,
sídle Všemudry, která vládne všem Gelflingům.
Teď určitě budeš poslána do Řádu nižší služby, sestro.
Ty jen žárlíš, Seladon.
Já směla jet v kočáře s vládci.
...každý rok všech Sedm rodů
od nejdivočejšího Stounwuda po nejnižšího Grotna
všichni odevzdají našim velkorysým pánům desátek.
Jak se sluší...
vznešení Vapranové mají tu čest být první, kdo jej odevzdá.
Sláva vládcům krystalu!
Sláva Skeksiům!
Krutý, podlý císař.
Velcí myslitelé ve své době nikdy nejsou řádně ceněni.
Ale za každým problémem se skrývá řešení,
které čeká, až bude objeveno.
Jestliže krystal nemůže čerpat dost síly z Tra,
musím mu dodat jiný zdroj.
Nádhera!
Ano!
Ano.
To je velmi zajímavé.
To stačí.
Říkám, že to už stačí!
Přestaň! Přikazuji ti to!
No tedy! Drahý Alchymisto.
Musíš být opatrný.
Možná tu pokaždé nebudu, abych tě zachránil.
Ten krystal,
on mě ovládl.
Nemohl jsem ho zastavit.
Cítil jsem, jak vysává mou životní sílu,
samotnou mou esenci.
Zase jsem selhal.
Potřebuješ se projít.
Pojď, projdeme se. Ty a já, ano?
Možná by procházka opravdu byla příjemná.
Ano.
Už to nemohu snášet.
Všechny experimenty končí katastrofou.
A teď jsem omylem obrátil magnetostatické pole krystalu.
Prosím, jednoduchá slova. Komoří není chytrý jako Alchymista.
Místo toho, aby život dával, nyní krystal život bere.
Budu za tento neúspěch krutě potrestán.
Ne. Našel jsi odpověď.
Jsi hrdina. Velká odměna.
- Obrovská! - Vysmíváš se mi, skekSile?
Ne. Ty vyvoláš v krystalu hlad.
Krystal vysaje esenci, ale co když si tu esenci pak vezmou Skeksiové?
Co když mu ji sebereme?
- Sbírat esenci? - Ano!
Místo toho, abychom čerpali sílu z krystalu,
použijeme krystal k čerpání síly z esence.
Teoreticky možné,
ale budu potřebovat nějakého tvora pro experiment.
Nuže, krystal je Tra.
Tra dala život.
Jaké bytosti jsou Tra nejbližší?
Nejvíce naplněné esencí?
Posvátný strom?
Naposledy jsem tu byla jako dítě.
Pořád jsi dítě.
Ty... Ty mluvíš?
Jen k těm, kteří to slyší, Dýt.
- Víš, jak se jmenuju? - Vím toho mnohem víc.
Vím, jak moc ti záleží na všech tvorech Grotu
a jak moc jim záleží na tobě.
Až na toho nurloka, co mě napadl.
Není to jeho vina.
Byl ovládnut setměním.
Co je to setmění?
Nakažlivá nečistota v Krystalu pravdy
a v Tra. Protože jsou jedno a to samé.
Po tisíc let
jsme ji my, Velestromy, drželi pod zemí.
Ale svou bitvu prohráváme.
Dokonce i teď se šíří do světa nad námi.
Musíš varovat Gelflingy a shromáždit je pro boj za naši věc.
Setmění přináší zkázu všemu, čeho se dotkne.
Celá Tra je v nebezpečí.
Celá Tra?
Pohleď.
Takhle je to pokaždé.
Řeknete: „Bude to dobrodružné. Bude to zábava, Gurdžine.“
Ale nikdy není. Měl bych být na stráži.
Ne bloudit po chodbách a hledat pavoučí přízraky.
Vím, co jsem viděl.
Možná bychom se měli vrátit.
Můžeme to zkusit zase zítra.
Ještě kousek dál, prosím.
Kousek dál.
- Pojď, Gurdžine! - Nemyslím si, hrdličky. Končím.
Vy dva se skvěle bavte. Já se zabavím...
tady.
Jdeme.
Všechny chodby vypadají stejně.
Myslím, že chodíme v kruhu.
Musíme se rozdělit.
Jaká je to pak zábava?
Tak jestli tady hledáš zábavu...
Co tohle?
Dobré.
Věrný Gelfling slouží pánům
a odměny získá po právu.
Pavouk!
Riane!
Nenechte ho utéct!
Rychle!
Tudy!
Uteče nám. Pojďte!
Co je tam dole?
Podíváme se.
Katakomby. Gelflingové mají do katakomb vstup zakázaný. Skeksiové říkají...
- Miro! - Počkej!
My křídla nemáme.
- Po pavoukovi ani stopy. - Může být kdekoli!
Počkej na nás!
Jdu tam za ní.
Je to dobrý nápad?
Tak dobře, nový plán. Ty běž a já počkám tady.
Měl jsem dojem, že slyším, jak se tu někdo plíží.
Zlobivá!
Miro?
Miro!
Kdo je další?
Váš desátek je s díky přijat.
Děkuji, Všemudro. A vám, vládci krystalu.
Další!
Váš desátek je nedostatečný.
Ano, Vaše milosti.
Žádáme vládce o odpuštění.
Naši půdu postihla podivná sněť. Nic neroste.
Rozkošné.
Co, můj pane?
Ta věc...
- Krása! - ...co máš kolem krku.
Můj pán je příliš laskavý.
Patřil mé matce.
Byla do něj vesnobrazena její poslední slova.
Toto...
Toto by byl úctyhodný desátek!
My máme velké zásoby. Můžeme zaplatit za ně.
Svůj desátek musí zaplatit sám.
Ale... farmáři dávají svou úrodu.
On úrodu nemá.
Prosím, cokoliv kromě toho přívěsku.
Možná příští sklizeň...
Proč?
Proč nás Gelflingové tak zraňují?
Skeksiové dávají tolik a žádají tak málo!
Láme nám to srdce.
Smutné!
Tak smutné!
Musí zaplatit!
- Měl přinést víc. - Měl byste se stydět!
- Všichni platíme! - Páni jsou milostiví!
- Dobrotiví! - Někdo musí zaplatit!
Nikdy neberou to, co nebylo darováno.
Promiň.
- To není správné! - To je zákon.
Tak to chodí.
Tento desátek...
je přijat!
Děkuji vám, vládcové.
Děkuji.
Další!
Zdá se, že vás něco trápí, dítě.
Čtu si o desátcích.
Zákony Skeksiů. Výborně.
- Vůbec to nedává smysl. - Cože?
Jestli jsou Skeksiové všemocní
a všechno mají,
proč požadují desátky i od těch nejchudších Gelflingů?
Protože všichni mají prospěch z vlády Skeksiů.
Přispívají tedy všichni Gelflingové.
Nebo možná...
chtějí, abychom spolu o zbytky bojovali.
Ano, myslím, že pro dnešek bylo čtení dost.
Já se na to ještě dívala. Já...
Vraťte se! Já ještě neskončila!
Takhle neuvažujte!
- Budu si myslet, co chci. - Neděláte dobře.
Myslím, že Skeksiové něco skrývají, a chci vědět co!
- Chci, abyste přestala! - Já chci pravdu!
Co jste to provedla?
Co se děje?
Ne! Moje knihy!
Mé rukopisy!
Počkejte!
Vraťte se!
Matko?
Matko!
- Matko, měla jsem vizi! - Moc čteš.
Ne, bylo to skutečné! Slyšela jsem něco jako...
jako zpěv, ale hlasitější.
A ve vzduchu byl hořící symbol a... Můžu ti to ukázat!
- Když se zasníme, tak... - Tak dobře, ale rychle.
Placení desátků nešlo hladce a jsem unavená.
Co se děje?
Ten přívěsek patří farmářově ženě.
Ne. Dali ho Skeksiům
a ti ho potom dali mně.
- Tak to ho můžeš vrátit. - Naše pozice.
Tento palác.
- Jídlo na našem stole. - Já vím.
- I tvé milované knihy! - Matko, já vím.
Všechno díky velkorysosti Skeksiů.
- Taky bys je všechny vrátila? - Ano.
To je dětinská odpověď!
Je snazší nic nemít, když na tobě nikdo nezávisí.
Myslela jsem jen...
Je načase, aby ses začala chovat jako princezna.
Ráno tě chci vidět u dvora.
Včas.
A ne že se cestou zase ztratíš.
To udělám.
Vlastně... to neudělám.
Skeksiové tě nezachrání pokaždé, když budeš mít potíže.
Ne.
Musíme je zachránit!
Dýt, jsi doma. Všechno je v pořádku.
Otče.
- Kde... - Jsme všichni tady, Dýt.
Takže...
Konečně se probrala.
Mudra Argot?
Podíváme se, jak zlé to je.
I když já už toho teď moc nevidím.
Pár modřin, kousnutí.
Roztržené křídlo.
Nic, co by nešlo vyléčit.
Teď jsi naprosto v bezpečí, Dýt.
Ne, nikdo z nás není v bezpečí.
Setmění se šíří po celé Tra.
Jaké setmění?
Je to jako... nemoc.
Až Tra onemocní, poznám to.
Kdo ti to řekl, Dýt?
Posvátný strom.
Posvátný strom je strom. Stromy mluvit nedokážou.
Až na chvíle, kdy dokážou.
Povídej.
Co ti Posvátný strom řekl, Dýtro?
Řekl mi, že musím zastavit setmění.
Ukázal mi šílející bytosti,
umírající strom
a jednookou stařenu s rohy.
Nebyla Gelfling.
Byla stará a smutná.
Matka Ogra.
Co to znamená?
To znamená, že musíš odejít.
- Rozhodně ne. - Kam by chodila?
Musí se vydat na cestu za Všemudrou.
Varovat ji před touto hrozbou.
Dýt. Proč Dýt jít?
Protože Posvátný strom si mě vybral.
To ano. Vybral si dobře.
Se stromy se nelze hádat!
Tak...
Vezmi si tohle. Mazej si tím křídlo dvakrát denně.
Hrozně to páchne, dobře uzdravuje.
Tady, to máš na oči. Zpočátku budou citlivé.
Jdi za nejjasnější hvězdou na sever do Hararu.
Co je to hvězda?
To brzy uvidíš, Dýt.
Čeká tě úplně nový svět.
Miro?
Miro!
Zpropadený vynález!
SkekTeku! Strašně to tu páchne.
Tohle pekelné místo se mi nikdy nelíbilo.
Trpělivost. Myslím, že budete vskutku ohromen.
- Modli se, aby to fungovalo. - Jistě, můj císaři.
Uvidíte, vyřešil jsem všechny naše problémy.
Bude se servírovat svačina?
Ne!
Myslíš někdy na něco jiného než na další jídlo?
Jím, když jsem ve stresu.
- Musíš být ve stresu často, že? - Pořád!
Ticho!
- Začni, skekTeku. - Ano, císaři.
Císař stáhne Alchymistu z kůže, jestli to nebude fungovat.
Mám nůž právě na takovou příležitost.
Vládcové, jak dobře víte,
náš mocný císař pověřil tohoto pokorného Skeksiho
- nesplnitelným... - Zkrať to!
Samozřejmě.
Dovolte mi představit vám našeho ctihodného hosta.
Vylez! Nestyď se!
Co je to?
- Miro! - Gelfling? Tady?
Svatokrádež!
- Nevíš snad, co se sluší? - Ticho!
Pokračuj, skekTeku.
Vítej, Gelflingu. Potřebuji tvou pomoc.
Podívej. Víš, co to je?
To je Krystal pravdy.
Ano. Není nádherný?
Ne! Co to s ním děláte?
Jen malý experiment.
Jaké cti se ti to dostalo!
Žádný Gelfling krystal tisíc let nespatřil.
Dívej se hluboko do něj.
Cítím... jak mě přitahuje k sobě.
Ne, Miro!
Nebraň se mu.
Dej mu vše. Dej krystalu svůj strach,
svou lásku, svá tajemství.
Prosím, mí vládci, pomozte mi.
- Dej krystalu všechno. - Já...
Dej mu svou esenci!
Ne!
Miro!
- Ne! Co jsi... - Co jsi to udělal?
Ne, počkejte! Pohleďte!
Zde je odpověď, kterou hledáme!
Tady je život věčný!
Riane.
Miro!
Co se děje?
Zachraňte mě!
Můj stroj!
Ne!
- Kam zmizela? - Co...
- Kam to... - Kam?
Vysvětli to, Alchymisto.
Vysál jsem z Gelflinga esenci.
To je řešení našeho problému.
Nový zdroj života.
Tady, můj císaři, pro vás. Napijte se.
Musíte se napít.
Jak se cítíte, pane?
Cítím se...
silný!
- Teď já! - Já chci taky!
Dej sem tu věc!
- Uhni! - Chci ochutnat!
- Překážíš! - Nestrkej!
- Nestrkej do mě! - Chci taky ochutnat.
Nevypijte to všechno, imbecilové. Musíme s tím šetřit.
Dost!
- Je to moje! - Vrať to!
Chci víc.
- Hlupáci! - Nádherné!
Co jsem říkal? Věřte císaři.
Dnes večer slavíme.
Bude hostina! Hudba! Veselí!
Protože dnes Skeksiové porazili smrt!
Miro...
Gelfling!
- Gelfling to viděl! - Chyťte ho!
- Špinavý šmírák! - Za tohle zemřeš!
Viděl! Ví!
Já toho Gelflinga znám.
Je to kapitánův syn Rian!
- Ne! - Nesmí uniknout z hradu.
- Ano. - Jak poroučíte!
- Neuteče nám! - Jděte.
- Zavřete východy. - Nemohl utéct daleko.
Viděl, co jsme udělali?
Císař si musí vzpomenout na vlastní slova.
Jsme vládci krystalu, ano?
I kdyby Rian něco řekl, nikdo mu neuvěří.
Budou se mu vyhýbat.
Zaženou ho pryč.
Co jiného by dělali?
Kdyby věřili jemu, znamenalo by to, že nevěří sami sobě.
Skeksiové vládnou tisíc let
a budou vládnout tisíce a tisíce dalších,
dokud poslední hvězda na nebi nepohasne.
Gelflingové se podrobí,
skloní hlavu,
ohnou hřbet tak jako vždycky.
Gelflingové chtějí, aby jim někdo vládl.
- Potřebují, aby jim někdo vládl. - Sbohem!
- Dýt! - Protože Gelflingové jsou slabí!
Gelflingové jsou malí.
A Skeksiové jsou věční!
Získali jsme krystal.
Tra teď patří nám.
A není nic...
Nic, co by s tím Gelflingové mohli udělat!
Překlad titulků: Mgr. Růžena Svobodová